Koputin, huusin. Hän ei avannut.
Painoin pienen pääni kivelle.
Pääni kivelle, jalan kynnykselle.
Avaa, rakkaani, Herran tähden.
Eikö se ole liian primitiivistä?
Ei. Miten niin?
Meilläpäin kännikalat laulavat siten.
Ei, ei, en nai herraa.
Haluan jonkun vertaiseni.
Ilman tätä liittoa et olisi tässä.
En juo kanssasi. Katuisin vain.
Kaksi sydäntä, neljä silmää.
Itkevät kaiken päivää ja yötä.
Tummat silmät, itkette koska-
ette voi olla yhdessä.
Ette voi olla yhdessä.
PUOLA 1949
Onko tämä Jumalan rakkautta?
Vai paholaisen kuiskimaa?
Kaunis.
Mikä murre? - Lemko.
Sitä minäkin.
Sääli. - Miten niin?
Se ei ole meidän.
Meidän tai ei, ei kuulu teille.
Nuoret ystävät! Ihmettelette, -
miksi olette tämän palatsin edessä.
Tämä on nyt kotinne.
Musiikkia, laulua ja tanssia.
Musiikkia pelloilta.
Isovanhempienne musiikkia.
Tuskan ja nöyryytyksen musiikkia.
Ja ilon, tosin läpi kyynelten.
Pääseekö kuka vain ovesta sisään?
Vastaukseni on: ei tietenkään.
Vain parhaat pääsevät.
Ja opettajiemme ohjauksella-
te nousette maamme lavoille.
Kutsun teidät jaloon taistoon itsenne ja toistenne kanssa.
Kansan lahjoja ei enää hukata.
Pitääkö osata nuotit? - Haluavat talonpoikien tyyliä.
Mitä laulat? - Laulun vuorilta.
Entä sinä?
En tiedä vielä.
Miten laulusi menee?
Olen veden yllä, niin sinäkin.
Miten lähetän sinulle suukon?
Hieno. Tunnen sen.
Se olisi hyvä kaksiäänisesti.
Olen veden yllä, niin sinäkin.
Miten löydämme toisemme?
Opetamme hevosen uimaan.
Ja tiemme kohtaavat.
Opetamme hevosen uimaan.
Ja tiemme kohtaavat.
Kiitos. - Kiitos.
Anteeksi, sinä otsatukkainen...
Mitä muuta osaat?
Laulaa? - Niin.
Monta kilttiä tyttöä, -
joilla on kauniit nimet.
Mutta vain yksi jää mieleen.
Uni ei tule kun on rakastunut.
Kiitos. - Ja kertosäe.
Sydän, et halua rauhoittua.
Sydän, hienoa olla elossa.
Sydän, ihanaa että hakkaat.
Kiitos, sydän, -
että osaat rakastaa.
Mistä opit tuon? - Elokuvista.
Kiertävä elokuvateatteri näytti venäläismusikaalin kylässäni.
Mistä se kertoo? - Rakkaudesta.
Osaatko tanssia? - Vähän. Opin lisää.
Hienoa. Kiitos. - Kiitos.
Toisella oli puhdas ääni.
Toisella on jotain... - Mitä?
Energiaa. Sielu. Hän on uniikki.
Hyvä on.
Heistä saa tusinan tanssijoita.
Näettekö tyttöänne?
Mitä tyttöä? - Sydän-tyttöä.
Hän hautoo jotain.
Aikamoinen tapaus.
Hän on Tomaszówista. Huijari.
Mutta laulaa hyvin. - Oli vankilassa.
Mitä? - Tappoi kai isänsä.
On edelleen ehdonalaisessa.
Mistä tiedät? - Kaczmarek selvitti.
Pää, Zula...
Pää pystyyn.
TERVETULOA, HUOMINEN
Kiinnitä se.
Hitto.
Mitä isän kanssa kävi?
Kenen isän? - Omasi.
Miten niin? - Miksi jouduit vankilaan?
Isä luuli minua äidikseni. Puukotin.
Ei hätää, hän ei kuollut.
Kiinnostaako lahjani? Vai muu?
Kokeile tätä.
Ei huono.
Jalka korkeammalle!
Hyvä.
Kaunista, Mateusz. Bravo!
Pysykää tahdissa!
Katsokaa toisianne.
1, 2, 3! Käsikynkkä ja käännös!
1, 2, 3!
PUOLUE KANSA ISÄNMAA
VARSOVA 1951
Kaksi sydäntä, neljä silmää.
Itkevät kaiken päivää ja yötä.
Tummat silmät, te itkette, -
koska ette voi olla yhdessä.
Ette voi olla yhdessä.
Äitini kielsi minua-
rakastamasta tätä poikaa.
Sydämen pitäisi olla kiveä, -
jos ei rakastaisi tätä poikaa.
Jos ei rakastaisi tätä poikaa.
Minulle riittää.
Mennään.
Odota. Nautitaan tästä. - Juhlikoot.
Voimme pitää omat juhlat.
Minun pitää kertoa jotain.
En ole ikinä uskonut kansanmusiikkiin.
Mutta tämä kosketti. Olette nero.
Teitte tästä niin kaunista.
Kiitos teille.
Tämä on elämäni kaunein päivä.
Ohjelmistossanne on aarteita-
kansanperinteestämme. Hienoa.
Teemme teistä isänmaamme elävän käyntikortin.
Lisätään ohjelmaan jotain uutta.
Maareformi, maailmanrauha ja uhat.
Vahva numero maailman proletariaatin johtajasta.
Me osoitamme kiitollisuutemme.
Sitten Berliini, Praha, Budapest, Moskova.
Mitä sanotte?
Kiitän koko ryhmämme puolesta, -
mutta esitämme kansantaidetta.
Kansa ei laula maareformista, rauhasta ja johtajista.
Se olisi vaikeaa.
Ymmärrän.
Kaczmarek Lech, hallintojohtaja.
Toveri Bieletska, vakuutan, -
ettei kansa ole niin tietämätöntä.
Päinvastoin. Se laulaa niistä, -
kunhan sitä rohkaistaan siihen-
ja opastetaan siinä.
Sen pitäisi olla ryhmän rooli.
Kiitos.
Viisas, kaikkien rakastama-
ihana Stalin.
Mitä kauneimpia lauluja-
ajastamme lauletaan.
Viisas, kaikkien rakastama-
ihana Stalin.
Mitä kauneimpia lauluja-
ajastamme lauletaan.
Ajastamme lauletaan.
Vannomme, isänmaa.
Kautta suurten patrioottien ja vallankumouksellisten.
Felix Dzerzinski, Karol Swierczewski.
Me lähdemme Berliiniin.
Kansainvälinen nuorisofestivaali.
Berliini, Moskova ja ties mitä.
Pitäisikö Janitskalle tehdä jotain?
Miten niin? - Liian tumma.
Pitää näyttää kunnon slaavilta.
Katso tytön silmiä.
Miten tiedät Berliinistä?
Ministeriltä.
Ehkä liioittelen. Tukan voi värjätä.
Alas lyökää vanha maailma.
Ja valta teidän silloin on.
Tää on viimeinen taisto...
Olen kanssasi maailman loppuun.
Mutta minun pitää kertoa jotain.
Kielin sinusta.
Miten niin "kielit"?
Tunnustan joka viikko Kaczmarekille.
Mutta en sano mitään vahingoittavaa.
Pahinta on, että hän flirttailee.
Mitä hän haluaa tietää? - Asioita.
Sodan ajasta. Radioasemista.
Onko dollareita? Uskotko Jumalaan?
Uskotko? Minä uskon.
Arvasin! Hitto, olen tyhmä.
Mitä tekisit? Olen ehdonalaisessa.
Siksi pääsin ryhmään! Wiktor!
Haista huilu, senkin porvaripaska!
Voisin aiheuttaa sinulle harmia.
Sydän, et piittaa rauhasta.
Sydän, hienoa olla elossa.
Sydän, onneksi hakkaat.
Kiitos sinulle, sydän.
Että osaat rakastaa näin.
MOSKOVA-VARSOVA-BERLIINI
EESPÄIN, MAAILMAN NUORISO!
Berliini on nyt linja, joka erottaa-
sosialistit ja imperialistit.
Rauhan ja revanssin voimat.
Etulinjassa voi tapahtua mitä vain.
Meidän on pidettävä yhtä ja huolehdittava toisistamme.
Saksalaiset ovat yhä saksalaisia.
Ensimmäiselle suurelle seikkailulle!
Anteeksi.
400 metriä eli 10 minuuttia jalan.
Venäläissektorin raja. Odotan tässä.
Mitä teen siellä? Kuka olen?
Me olemme yhdessä.
En osaa ranskaa.
Opit äkkiä. Olet lahjakas.
Olet ihmeellinen. En halua elää ilman sinua.
Hyvä on, mennään.
ITÄ-BERLIINI 1952
Mikä sinun on? Järjestivät juhlan.
Toverit haluavat tavata sinut.
Laitan hiukseni. Tulen pian.
Näytät upealta.
Kiiruhda.
Puola ja DDR...
Puola, Saksa... - Hyvät ystävät.
Kommunistiveljet.
Solmitaan kommunistinen ystävyys.
Olemme veljiä. Veljiä ja siskoja.
Me olemme veljiä ja siskoja.
Maistuuko?
Tehty täällä. Erikoisuutemme.
Kiitos. Todella hyvää.
Itämeren kalaa. - Niinkö?
Omena-ja päärynäpuut kukkivat.
Usva leijui joen yllä.
Joen reunalla kulki Katjusha.
Korkealla penkereellä.
Joen reunalla kulki Katjusha.
Korkealla penkereellä.
Hän kulki ja alkoi laulaa.
Arosta ja harmaasta kotkasta-
rakkaansa yllä.
Anteeksi.
Hän säilytti armaansa kirjeet.
Sen, jota hän rakasti.
Ne kirjeet hän säilytti.
PARIISI 1954
Taksi!
Vielä yksi. - Valitan, suljemme nyt.
Marlette on auki yhteen.
Näin meidän kesken...
Jos hän ei ole tullut, ei tulekaan.
Kauanko olet Pariisissa?
Lähdemme huomenaamuna.
Millaista täällä on?
Sovitan, sävellän ja soitan klubilla.
Se toimii.
Onko sinulla joku? - Kyllä.
Niin minullakin.
Oletko onnellinen?
Saatan sinut hotellille. - Ei, älä.
Vähän matkaa. Kukaan ei näe meitä.
Kerro, mikset koskaan tullut.
Tuntui, ettei se toimisi.
Ei itse pako, -
mutta en ollut tarpeeksi hyvä.
Et tarpeeksi hyvä?
En yhtä hyvä kuin sinä. Ja ylipäätään.
Tiedät, mitä tarkoitan. - En.
Rakkaus on rakkautta.
En olisi paennut ilman sinua.
Erotaan tässä.
Olitko huorissa?
Ei ole rahaa huoriin.
Olin elämäni naisen kanssa.
Mainiota.
Anna minun sitten nukkua.
JUGOSLAVIA 1955
Hieno, eikö?
Päivää. - Päivää.
Onko sinulla lippu? - Kyllä.
Haluaisin kuulla käsityksesi.
Uusia numeroita, jopa jugoslaaviksi.
Kumarrus isännille. - Hyvä.
Enemmän tyyliä ja energiaa.
Sääli, että lähdit. Olit lahjakas.
Haluatko VIP-aitioon? - Ei kiitos.
No niin...
Nähdään.
Silkkilankaa serbialaisittain.
Pieni pätkä hienoa lankaa.
Olen pieni ja sinä olet suloinen.
Milan.
Kultaseni.
Hyväilyni tulevat Morava-joelta.
Paidassa on koruommel.
Minut on luvattu Milanille.
Punon silkkilangan haaveistani.
Lyhyt lanka, tehty sydämellä.
Ja se katkeaa.
Minne viette minua? - Moskovaan.
Olen täällä laillisesti, viisumilla.
En ole enää Puolan kansalainen.
Tiedetään.
Rauhoitu, et joudu Moskovaan.
Lähdet Zagrebiin ja sitten Pariisiin.
Polakit halusivat sinut Varsovaan.
Se olisi ollut ikävää sinulle.
Antakaa olla yksi yö. - Juna odottaa.
Kyse on naisesta, rakkaastani.
Haluatko Varsovaan hänen kanssaan?
Kohtalokas nainen, vai?
Varsova on Itä-Euroopan Pariisi.
Äiti kielsi minua-
rakastumasta siihen poikaan.
Mutta syleilen häntä.
Rakastan häntä kuolemaani asti.
Nora! - Mitä?
Sulje ovi. Lukitsen sen myöhemmin.
Hyvä on! - Sama juttu joka ilta.
Eivät lopeta ajoissa. - Michel parka.
Joudun palaamaan. Mitä elämää!
Odota! Piano ei sovi tähän.
Käytetään sitä itse murhassa.
Jouset vasta kun varjo näkyy.
Selvä.
Oletko naimisissa? - Kyllä.
Tein sen meidän takiamme.
Ei kirkkohäitä eli sitä ei lasketa.
Nimi? - Gangarossa-Lichon.
Ganga..? - Gangarossa, Sisiliasta.
Tärkeintä, ettet ole naimisissa.
Vai oletko? - Älä viitsi.
Olen odottanut sinua.
Kaksi sydäntä, neljä silmää.
Itkevät kaiken päivää ja yötä.
Tummat silmät, te itkette, -
koska ette voi olla yhdessä.
Ette voi olla yhdessä.
Äitini kielsi minua-
rakastumasta siihen poikaan.
Mutta syleilen häntä.
Rakastan häntä kuolemaani asti.
Heiluri tappoi ajan.
Kuka muistaa tämän hetken?
Liikaa sitä samaa. - Ei.
Rakastavaiset pakenivat, selviytyjät. Voi luoja.
Eikä se sovi musiikkiin.
Sopii, kun äännät kunnolla.
Miten se liittyy "Sydämiin"?
Se on vapaa käännös.
Kuka käänsi? Ei kai runoilijattaresi?
Kyllä. Entä sitten?
Juliette teki sen maksutta. - Edes.
Vähän höhlä. "Heiluri tappoi ajan."
"Voi luoja". Voi luoja.
Olet kriittinen! Juliette on tunnettu runoilija.
Uusi antologiakin. - En laula sitä.
Sitten ei tule levyä. - Ei sitten.
Ole kiltti Michelille. Hänet on hyvä tuntea.
Olemme ystäviä. Ihastuu sinuunkin.
Miksi? - Koska olet hurmaava.
"Slaavilaista charmia." Mutta ei liikaa meikkiä.
Miksi ei? - Olet jo kaunis.
Ole oma itsesi, rento.
Solmio vai ei? - Solmio.
Iltaa. - Iltaa.
Keitä vieraat ovat? - Eri aloilta.
Ja runoilijattaresi? - Eiköhän.
Hän ei ole uhka.
Kaksi miestä jo jälkeeni. Improvisoi Michelin kanssa.
Iltaa. - Iltaa.
Wiktor! - Hän on Michel.
Iltaa. - Michel, tässä on Zula.
Hauska tavata.
Olen kuullut teistä paljon.
Kiitos. - Tervetuloa.
Pidettiinkö filmistä? - Oikein paljon.
Se on hyvä sinullekin. - Hienoa.
Juttele pois. Katselen ympärilleni.
Hänessä on sitä jotakin.
Ei, mutta näen...
Iltaa.
Anteeksi. Iltaa. - Mietin tekstiänne.
Mitä tekstiä?
Lauluuni. - Ai niin...
"Heiluri tappoi ajan." En tajua sitä.
Se on metafora. - Mistä?
Aika pysähtyy, kun rakastuu.
Viihdyttekö täällä? - Ihan hyvin.
Se mahtoi olla shokki. - Miksi?
Elokuvia, kahviloita, kauppoja.
Elämäni oli parempaa Puolassa.
Miksi sitten pako? - En paennut.
Nain italialaisen. Lähdin laillisesti.
Oletteko käynyt Palermossa? - En.
Sääli.
Oli hauska tavata.
Sitä ei voi kuunnella. Musiikissa, kuten elämässä...
Anteeksi.
Mitä kerroit hänelle? - Miten niin?
Esitin maalaistyttöä, kielin sinusta.
Tapoin isäni.
Tanssin Stalinille. - Pikantti lisä.
Halusin antaa sinulle väriä. - Väriä?
Niin täällä tehdään.
Miten? - En tiedä.
Edith Piaf oli töissä bordellissa. Suosio vain kasvaa.
Bordellissa! Mitä teet minulle?
Giovanni oli kauppias, ei herttua.
En tee sitä enää. Mennäänkö kotiin?
Tapasin rakastajattaresi.
Kiva. Kaunis selkä, mutta...
Aika vanha. Sovitte yhteen.
Kielenne on onomatopoeettinen.
"Metafora..."
Ääliö.
Mikä mäntti.
No...
Älä huoli, Zula.
Kaikki aikanaan.
Rakastan häntä, siinä kaikki.
Zula, mitä nyt?
Mitä teet? - Tule. Olen surullinen.
Ei nyt. Lähdemme L'Eclipseen.
Kaikki lähtevät. - Hyvä on, hetkinen.
Puolassa olit mies. Olet erilainen täällä.
Ehkä minä vain kuvittelin asioita.
Kaikki on ihanaa. Olemme Pariisissa.
Rakastan sinua sydämestäni.
Älä mieti Micheliä. Tulemme toimeen.
Minä hoidan kaiken.
Kaukana sinusta.
En enää unelmoi, unohdan.
Vähitellen katoan.
Kuin varjo yöhön.
Seis!
Mitä?
Se on tyhjää.
Tyhjää?
40 minuuttia aikaa. Käytä se hyvin.
Hyvä on, tehdään kuten haluat.
Minä?
Kaikki tämä on sinulle.
Usko itseesi.-Uskon. En vain usko sinuun.
Jatketaanko? - Uudestaan.
Kaukana sinusta... Zula
Myrsky voi riehua silmissämme.
Huumassa intohimon-
ja rakkauden.
Heiluri tappoi ajan.
Kuka muistaa sitä hetkeä, -
kun he pakenivat tuuleen?
Miksi noin alla päin?
Katso. Ensimmäinen lapsemme.
Äpärä.
Mikä on? - Ei mikään.
Kaikki hyvin. Ranskalaiset osaavat asiansa.
Ja Michel on mestari. Pani minua kuusi kertaa yössä.
Ei kuten puolalaisartisti maanpaossa.
Niin sitä pitää.
Ulos! - Anteeksi.
Mitä teit hänelle? - En mitään. Hän lähti.
Puolaan.
Puolaan? - Puolaan.
Haloo?
Onko Mazurka-ryhmä?
Mazurka Bialaczówissa.
04 18.
Zuzanna Lichon, kiitos.
Lichon.
Zula.
Hän tuli juuri takaisin.
Vai niin.
Tiedättekö, missä hän on?
En osaa auttaa teitä.
Ette ole ranskalainen. Ette puolalainenkaan.
Konsulaatille teitä ei ole.
Mutta miksi haluaisitte pois täältä?
Olen puolalainen.
Älkääs nyt. - Olen.
Te loikkasitte. Petitte meidät. Petitte nuoret. He luottivat teihin.
Te ette rakasta Puolaa.
Rakastan. - Ette.
Mutta on yksi ratkaisu.
Jos todella kadutte tekojanne...
Teillä on tietty asema taiteilijapiireissä täällä.
Tunnette monia emigrantteja.
PUOLA 1959
Se muistuttaa uudesta päivästä.
Se muistuttaa...
Päivää.
Näytät kamalalta.
Montako vuotta?
15.
Ilmeisesti minulla oli tuuria.
Laiton rajanylitys kahteen suuntaan ja vakoilu briteille.
Kymmenen minuuttia.
Mitä me olemme tehneet?
Odotan sinua. - Älä.
Etsi joku normaali kaveri, joka kestää sinua.
Sellaista ei ole syntynytkään.
Järjestän sinut pois täältä.
KESÄ JA LAULUJA
Hienoa, että ehdit. Esittele itsesi, Piotrus.
Piotrus. - Päivää.
Häntä ujostuttaa.
Olemmeko saman näköisiä? - Kyllä.
Palaatko musiikin pariin?
En ihan.
Hyvä, että saimme sinut ulos.
Varaministeri on naapuri ja ystävä.
Kiitos, olen hyvin kiitollinen.
Kuuntelin Pariisin levyä. Se on hyvä.
Hienoja sovituksia.
Sen voisi levyttää puolaksi.
Zula tarvitsisi sitä. Ja sinä.
Äiti tulee.
Rakastan sinua, mutta pitää oksentaa.
Jää juhliin. Mielenkiintoista väkeä.
Kaikki hyvin.
Vie minut pois täältä.
Siksi tulin. - Tarkoitin ikiajoiksi.
Toista perässäni.
Minä Wiktor Warski otan sinut, Zuzanna Lichonin, vaimokseni.
Olen sinulle uskollinen, kunnes kuolema meidät erottaa.
Minä otan sinut miehekseni.
Olen sinulle uskollinen, kunnes kuolema meidät erottaa.
Herra meitä siunatkoon.
Enemmän sinulle. Olet painavampi.
Nyt olen sinun.
Ikuisesti.
Mennään toiselle puolelle.
Sieltä on parempi näköala.
vanhemmilleni
Suomennos: Jaana Wiik Scandinavian Text Service 2018